Do sada u Izgubljenima...
Našao sam kabal na obali. Mislio sam da ima veze sa porukom
koju smo uhvatili. Petljom koja se ponavlja 16. g.
Zaista je prošlo toliko? - Jesi li videla druge ljude na ostrvu?
Nlsam. Ali čujem ih. Šapuću.
Moramo otići sa ovog ostrva! - lmaš predlog? - Da. Napravićemo splav.
Napreduješ? - Trudim se. Imam bambus za palubu.
Deo trupa za kabinu. Koristiće. Uspećemo.
Kiša pada svaki dan. Počinje sezona monsuna. - Zašto ga slušamo?
Učitelj si. - Pretpostavljam da ne želite umreti.
Pa kad moramo krenuti? - Juče.
Da! To! Može!
Šta radiš? - Gledam televiziju.
Vidiš koliko je sati? Hajde na spavanje, Volte. - Uvek ovo gledam.
U redu. Možeš barem utišati?
Rekoh ti da utišaš. - Brajan mi dozvoljava da gledam glasno. - Ja nisam Brajan.
Idemo, Vinsente. - Kuda si ti krenuo? Volte!
Skloni se. Ostavi me na miru. - I ne pomišljaj... - Rekoh da se skloniš.
Ne odlazi od mene. Ne bih rekao.
Jao! Pusti me! - Ni meni se ovo ne sviđa, ali ideš u avion. - Ne idem!
Šta se dešava? - U redu je, otac sam mu. - Ne, nisi mi otac!
Tata! Probudi se! - Šta je? - Neko je ovde.
Hej! Stani! Polako.
Ostani gde si. Ko je to? - Sigurno Francuskinja.
Smirite se, svi. U redu je.
Daniela? Daniela?
Što ti radiš ovde?
Drugi dolaze.
I Z G U B LJ E N I - Epizoda IZLAZAK: 1 deo
Naš se brod nasukao ovde pre 16 g. Bilo nas je šestoro.
Moja ekipa.
Bila sam u 7. mesecu trudnoće.
Sama sam se porodila.
Bili smo zajedno samo jednu nedelju. Ugledala sam crni dim.
Stub crnog dima. 5 km u unutrašnjosti.
Te noći su došli.
Došli su i uzeli mi je. Aleks.
Uzeli su moje dete.
A sad dolaze opet. Dolaze po sve vas.
Ko dolazi? - Drugi.
Imate samo tri mogućnosti. Bežite. Sakrite se.
Ili umrite.
Raznela je svoje sklonište. Govori da je videla crni dim
i čula šapat. Nisu joj sve koze na broju. - Ne znači da ne govori istinu.
Želiš li razmišljati o mogućnostima. Izvoli. Ja ću se držati činjenica.
A to je porinuće splava. Kako ide? - Hteo sam krenuti danas,
ali nakon što napravimo kormilo, moramo ga još odgurati do vode.
Ne bismo li uštedeli na vremenu ako pripremimo sve dok ga završavaš?
Manjak radne snage. - Šta ti treba da porineš brod?
Danas? Sve sposobne.
U redu, daj mi 20 minuta.
Uzmite sva stabla koje pronađete. Što duža. Odnesite ih do splava.
Majkl zna šta će sa njima. - U redu. Vidimo se.
Morate ih čvrsto zaglaviti. Treba nam poluge da ga guramo po stablima.
To je dobro. Samo ga ubaci ispod. U redu. Dobro si?
Jesam. - Slušajte i čekajte moj znak. 1, 2, 3, podignite i gurnite.
Jasno? - U redu. - U redu? Idemo.
Kad dođe do vode, natovarićemo stvari. Spremni?
1, 2, 3!
Dižite.
Gurajte!
Gurajte! Idemo! Gurajte!
Služite se polugama!
Dobro je.
1, 2, 3, dižite. Neka ide pravo.
Polako, polako!
Ne mogu verovati. Neverovatno. - Zašto mene gledaš? Nisam ja kriv.
Promašio si! - Jer ti nisi usmerio splav da ide pravo. - Ja nisam? Zajedno...
Tata! - Šta je? - Pogledaj.
Koliko ih ima? - Rekla sam vam sve što znam. - Možeš i više.
Kako si znala? -Imate veći problem. Mogu nestati u šumi, ali sama sam.
Vas je 40. Gde ćete ih skriti?
Čoveče!
Šta je ovo? - Nadali smo se da ćeš nam ti reći.
Nikad nisam videla tako nešto. - Kako znamo da ćemo stati unutra?
Napolju nema brave, znači da postoji drugi ulaz. To znači više prostora.
Ništa ne znamo o Drugima. Postupamo bez informacija.
Neobavešteni smo. Ovo je možda njihovo.
Crni dim na horizontu ne znači... - Znači da dolaze. - Shvatili smo to.
Postavila si eksplozivne zamke u svoje sklonište. Imaš li još?
Dinamit. Kod Crne stene. Zona sumraka.
To su tri razloga da odemo tamo. - Ako se želimo vratiti do mraka,
moramo krenuti za jedan sat.
Tekilu sa tonikom i kriškom limuna.
Zašto si vikao?
Na devojku na prijavljivanju putnika. Vikao si na nju.
Izvini, poznajemo li se? - Letimo zajedno. Za L. A.
Otac ti je umro?
Mislio sam da nisi čula šta sam vikao. - Bila sam pristojna.
Da, otac mi je umro. - Kako? - Od infarkta.
Ne piješ? - Ne baš.
Nemaš prsten jer si samac ili ga ne voliš nositi?
Pitaš jesam li oženjen? - Jesi li oženjen?
Ne, više nisam.
Može još jedna tekila sa tonikom?
Nisam mislila da slušaš.
Kako se zoveš? - Ana Lusija.
Reci mi zašto piješ tekilu sa tonikom u 10 min do polaska?
Mrzim leteti. Uvalili su me u zadnji deo aviona
gde ti se točkovi dižu ispod nogu. Gde ti sediš?
23B. - 42F. Hoćeš se menjati?
Halo? Da, u Sidneju sam. Čekaj. Izvini.
Džek. - Moram razgovarati. Iduće piće popićemo u avionu, može?
42F? - Tako je.
Džek? Najgore je prošlo.
Znam da se svi bojite. I svi imate pitanja.
Samo mogu reći da imamo plan. Moramo u šumu po neke stvari.
Vraćamo se za nekoliko sati. Do tada pomozite Majklu da porine splav.
Zatim svi idite u pećinu. Vraćamo se čim stignemo. Obećavam.
Lep govor. Plan ima greškicu, ali niko nije savršen. - Moj plan?
Da. Idete u šumu po dinamit, raznećete poklopac
i svi ćemo se sakriti. Ako želiš čuvati tajnu, nemoj reći debelom.
Šta želiš? - Bog zna koliko dugo dinamit tamo stoji. Koliko vidim,
"madam ludaču" to ne brine. Ako ne želite odleteti u vazduh,
idem sa vama. - U redu. Uzmi flaše za vodu. Krećemo za pola sata.
Možemo spasiti kablove, ali trebaju nam novi bambusi za jarbol.
Moramo popraviti kormilo pre nego što počnemo razmišljati o tome.
Treba vam pomoć? - Uradimo prvo ovo. - Nisam ja kriv. Daj mi posla.
Bez uvrede, ali ovako brže radimo. U redu?
U redu! Šta misliš, šta radim?
Sećaš me se? Pre tri večeri. Odupirao si se kad su te doveli.
U prolazu si udario moj sto. I razbio moju šolju. - Lepa deca.
Na tvoju žalost, to ti nije bila najveća greška te večeri.
Dajte, doktore, potukao sam se u baru. Nije li to ovde pitanje časti?
Znaš li koga si u baru udario glavom? Cenjenog Vorena Trusa,
ministra poljoprivrede, ribolova i šumarstva. Jednog od najvažnijih...
On je udario mene! - Imamo svedoke. Nije to uradio. - Dakako.
Misliš da je ovo smešno, Džejmse?
Džejms Ford. Napad, telefonska prevara, krađa identiteta,
bankarska prevara, telemarketinška prevara... - Ovo ima neku svrhu?
Ti si bolest, nesreća, strvinar. Varalica koji vreba slabe i nemočne.
Kako možeš živeti tako? - Dobro mi ide. - Je li?
Ne vrediš ni koliko bi koštalo da te zatvorimo.
Zato ćemo te deportovati. Avion ti poleće popodne. Džejmse?
Nikad više ne smeš stupiti na tlo Australije. - Bez brige, i ne mislim.
I bolje ti je, drugaru.
Drvoseča. - Molim? - Nikad te nisam pitao čime se baviš.
Nagađam. Drvoseča si. - Mogu li nekako pomoći? Jer imam posla.
Imam nešto za tebe. Jedini si na splavu koji se njime zna služiti.
Šta će mi pištolj? - Za svaki slučaj.
Misliš da ćemo ostati bez hrane i vode? Da malome prekratim muke?
Za svaki slučaj.
Šta ćeš sa ostalima? - Daću ih Saidu.
Ideš u šumu po dinamit? - Da. - Kad se vratiš bićemo u vodi.
Verovatno je ovo oproštaj. - Da verovatno.
Srećno, Sojeru.
Džek?
Pre ulaska u avion, u Sidneju razgovarao sam sa jednim tipom u baru.
Bio je amerikanac, lekar. Ja sam se znao napiti,
ali on je potukao sve rekorde.
Saznao sam da ima sina. I sin je lekar.
Gadno su se posvađali. Tip je znao da je on kriv.
Iako mu je sin bio u SAD-u i mislio isto.
Vidiš, deca su poput pasa. Tuci ih dovoljno dugo
i misliće da su to zaslužila.
Kako bilo, tamo je bila govornica.
Tip, Kristijan...
Rekao je kako bi volio imati muda da uzme telefon i nazove sina.
I kaže mu, da mu je žao. Da je bolji lekar nego što će on ikada biti.
Ponosan je i voli ga.
Morao sam otići, ali...
Nešto mi govori da nikada nije obavio taj poziv.
Svet je mali, zar ne?
Da.
Srećno, Džek.
Bićete naoružani? - Da, futrola na nozi.
Ovo ćete morati staviti sa prtljagom posade. - Nema problema.
Šta će vam 5 pištolja?
Hoćeš li mu ti reći, Kejt? Zašto mi trebaju 5 pištolja?
Stidljiva je.
Šta je ovo? - To je lepa priča. Hoćeš li mu ispričati, Kejt?
Pripadalo je njenoj ljubavi iz detinjstva koja je zbog nje poginula
pre nekoliko godina dok je bila u bekstvu. Jadnik. Imao je ženu.
Dvogodišnje dete. Kako se ono zvao?
Negde usput, u toku 3 g. kako sam je jurio, počela me je zvati kući
i cviliti o olakšavajućim okolnostima. Ali zapravo me je izazivala.
Rekao sam joj da imam njegovu avion igračku, kako se ono zove,
u sefu u banci. Nekako je otkrila u kojoj i u kojem sefu.
Zavela je nekog jadnika kako bi opljačkao banku.
A onda je smestila u njega metak jer ga je iskoristila.
Ali ostavila je sav novac. Uzela je samo aviončić.
Jer to je jedina stvar na svetu do koje je Kejt stalo.
Ni zašta nije vezana.
Mislim da je uvrtela sebi kako joj treba da bi se iskupila
za ubistvo svog dečka. Kako se ono zvao?
Daj, Kejt, kako mu je bilo ime?
Tom! Zvao se Tom, pasji sine!
I zato mi treba 5 pištolja.
Krećete? - Da.
Mislila sam da bih mogla sa vama. Zbog svega ranijeg.
Želim pomoći.
Nećeš prisustvovati porinuću splava. - Ne idu mi oproštaji.
Uzmi svoje stvari.
Hvala, čoveče. - Čuvaj to. - Lok, imaš li kakvu poruku?
Ide na splav. Znaš već. Draga mama, sve je u redu. Ja sam na ostrvu.
Osim ako se ne pojave "Ljudi crnog dima". Voli te... Tu ide tvoje ime.
Da mogu javiti tvojoj porodici. - Poruka u boci. Baš lepo.
Spreman? - Izvoli. - U redu. - Nemoj je čitati. - Jasno.
Čoveče! Nemoj je čitati!
Arste, želiš li papira? - Već sam dao. - U redu.
Čuvaj se. - Srećno, čoveče. Ostani suv, mali. - Hoću.
Srećno. - Takođe. - Vidimo se uskoro.
Tako je.
Hej, čoveče. - Da? - Pazi na tatu. - Hoću. - U redu.
Džine? Srećno.
Jesi li vidio Sojera? - Nisam.
U redu, pokret!
Čuvaj se.
Odakle te ogrebotine? - Od grmlja.
Gadno grmlje.
Moramo dalje.
Da te nešto pitam, Arste. - Arst. - Arnst. - Ne Arnst.
A R S T. - Izvini, teško je to izgovoriti.
Znam osnovnovce koji nemaju problema. - Mogu te zvati imenom?
Možeš me i ne zvati imenom. - Zašto ne? Sećam se iz popisa putnika.
Lesli je fora ime. - Možeš me zvati Arnst.
Zona sumraka.
Crna stena nije daleko. Ovde je sve počelo.
Kad se moja ekipa zarazila. Kad je Montand izgubio ruku.
Moramo se brže kretati.
Znate šta? Ja se vraćam. - Mislio sam da želiš pomoći.
I želeo sam. Pre nego što je Montand izgubio ruku. - A dinamit?
Samo budite oprezni sa njim.
Ne, ne! To ide ovde! Ono ide tamo! U redu.
Hej, šefe!
Isečeno na meru. Savršen jarbol. - Hvala.
U redu. Hoćemo li otići odavde ili ćemo samo razgovarati o tome?
Jeste li čuli to?
Bežite! Bežite, bežite!
Bežite! - Šta ti... - Samo budite mirni.
Ovde! Ovamo!
Moramo pobeći. - Čekaj.
Ide na drugu stranu.
Sad smo sigurni.
Šta je to bilo? - Deo osiguranja. - Kog đavola to znači?
Služi kao zaštita, da nešto zaštiti. - Šta?
Ostrvo.
Gdje je Arnst? - Arste, idiote! - Mislio sam da si mrtav.
Možemo li samo otići po dinamit?
Zašto slažeš odeću? - Zato što sam takva.
Treba ti nešto?
Mislim da ti trebaš uzeti Vinsenta.
Ti to ozbiljno? - Paziće na tebe.
Zašto misliš da mi treba pas da pazi na mene?
Vinsent je pazio na mene kad mi je mama umrla.
Niko nije hteo razgovarati sa mnom. Pretvarali su se
da se ništa nije desilo. Pa sam razgovarao sa Vinsentom.
On zna slušati. Možeš mu pričati o Bunu ako želiš.
U redu. Ali samo dok nas ne spaseš, može?
Let 338 za Fidži kasni. Detaljnije pogledajte na ekranu.
Izvini, da li bi mi pripazila na torbu? Odmah se vraćam.
Svakako. Može. - Hvala.
Nisam nas uspeo ubaciti u prvi razred. - Zašto?
Možda nisi trebala vikati na čoveka. - Sad si na njegovoj strani?
Jednom ćeš ceniti sve što radim za tebe. - Jedva čekam taj dan.
Pokušaj opet kod agenta. - Hoćeš li zaboraviti to?
Izvini što ne želim sledećih 15 sati sediti uz uplakano dete.
Bože, znaš biti kučka. - Hoćeš se igrati? Izbaciću te sa ovog leta.
A kako? - Mogu učiniti što god želim. Mogu mu reći... - Šta?
Ko će ti verovati? Nisi sposobna... - Ne znaš za šta sam sve sposobna!
Izvinite, gospodine. - Izvolite. - Neki Arapin ostavio je svoju torbu
dole na sedištima i otišao. - Možete ga opisati? - Arapin.
Otišao je prema prodavaonicama.
Šta kažeš?
Pokupio sam neke stvari iz malog aviona. Ovo je radarski odašiljač.
Treba ga staviti na vrh jarbola ili na kabinu. - Ja ću.
Kako bi više štedeo baterije, uključuj ga svakih nekoliko sati.
Pokazaće ti sve brodove unutar horizonta, do 40 km. I odašiljač.
Našao sam i ovo. Samo je jedna raketa.
Mudro je upotrebi.
Zašto si stala? - Zato što smo stigli.
Ovo je Crna stena.
Zašto je toliko trajalo? - Sad sam zaista gladna.
Bilo je mnogo ljudi u redu.
Nisam imala velik izbor pa sam uzela nešto jednostavno. Izvoli.
Ako me uhvatiš da činim ovo za tebe, upucaj me. - Ne rugaj se.
Oni se razvode 20 puta manje nego mi.
Bože, to su Gejšini memoari uživo. - Možeš tiše?
Opusti se. Ne govore engleski.
Ovo je za tebe.
Levo.
Tako je.
Ovo je spisak engleskih reči napisanih fonetski.
Mislila sam da će ti pomoći pa sam ti ih napisala.
Žao mi je.
I meni je.
Ne moraš ići.
Zar ne shvataš, San? Ovde sam zato što sam kažnjen.
Zbog mene si patila.
Ne zaslužujem ništa od ovoga.
Džine...
Moram ići zato što te nameravam spasiti.
Ostani sa Džekom. Uz njega ćeš biti sigurna.
Uz koga ćeš ti biti siguran?
Volim te.
Tako mi je žao.
Sve je u redu.
Idemo. Idemo! - 'Đenja. Vinsente! - Idemo! - 'Đenja. Vinsente!
To je to.
Ostani, Vinsente!
Vrati se, Vinsente!
Idi nazad! Vrati se!
Šta sam vam rekao?
Uspeli smo! - I ti! Takođe!
Obrada prevoda: STEKI